The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Япония. Периодът Токугава е към своя край.
Един жесток мъж е на път да заеме ключов пост в страната.
Но група самураи искаха да му попречат.
Техният враг бе Нарицугу - по-малкият брат на шогуна.
Това се случва 100 г. преди ядрената атака над Хирошима и Нагасаки.
На 5 март 1844 г. васалът на клана Акаши извършва сепуку.
В предсмъртното си писмо
Мамия е изложил сериозни обвинения срещу Нарицугу.
Господарят Нарицугу е крайно жесток по рождение.
Похотта и безчинствата му са напълно непростими.
Какво ще предприемем?
Председателят на съвета на старейшините на шогуна, г-н Дой.
Шогунът нареди да уредим проблема с по-малкия му брат,
без това да се разчува.
Дой Тасицугу, началник на съвета на старейшините на шогуна
Считаме, че правителството
допусна грешка, като обяви Нарицугу за наследник на Акаши.
Това подтикна Мамия да извърши сепуку.
Той ни призова към действие... - Наясно съм!
Ала сме длъжни да се подчиним на шогуна.
Неговата дума изразява волята на небесата.
Безполезно е да спорим с него!
Вие ли сте Шимада Шинзаемон?
Аз съм.
Точно вас търсех.
13 УБИЙЦИ
Господин старши съветник.
Извини ме, че те повиках в този късен час.
Няма проблем. От дълги години съм вдовец.
Шимада Шинзаемон, самурай на шогуна
Сигурно си чул за ужасния инцидент.
Чух.
В такъв случай...
Какво мислиш за господаря Нарицугу?
Простете прямотата ми.
Считам, че не е достоен да носи името на славния род Мацудайра.
Съветът на старейшините трябва да помоли шогуна да го освободи.
Нужен е по-подходящ наследник.
Това е неприемливо.
Какво ви пречи?
Шогунът вече назначи Нарицугу
за свой първи съветник.
Ще встъпи в служба при следващото си посещение в Едо.
Нима шогунът ще позволи на това момче да решава политически въпроси?
Позволих си да поканя един човек.
Искам да се запознаеш с него.
Аз съм Макино Юкие, управител на имението на Агемацу,
васал на клана Овари в Кисо.
Шимада Шинзаемон.
Имението на Агемацу в Кисо?
Миналата година чух за инцидент между клановете Акаши и Овари.
Ще ви разкажа. Нямам какво да крия.
Миналия април...
господарят Нарицугу от клана Акаши...
реши да пренощува в Кисо.
Той е син на предишния шогун.
За да му окажем почести и безупречното си гостоприемство,
в имението бяха доведени всички жени на самураите от Овари.
Унеме. - Татко.
Всичко готово ли е за приема? - Да.
А какво става с картините?
Ще ги донеса. - Нека жена ти го стори.
Чисе.
Синът ми се бе оженил за Чисе само два месеца по-рано.
Натоварих нея с тази дребна задача.
И ще съжалявам за това до сетния си час.
Коя си ти?
Аз съм от семейството на Макино Унеме,
което служи в имението.
Господарю, моля ви, пуснете ме!
Чисе.
Жените от Кисо са като маймуни. Знаят само да драскат.
Не е интересно с тях.
И ти ли си маймуна, слуга?
Какви здрави вратове имали маймуните.
Същата вечер...
опозорената Чисе преряза гърлото си.
Станах свидетел на смъртта на сина ми и младата му жена.
Това е непоносимо за мен.
Обмислях да извърша сепуку.
Но не можах. Заради позора, който кланът Овари понесе.
Безсилен съм. Обречен да водя жалкия си живот.
Като свидетел, нямам право да умра.
Като пръв съветник на шогуна и ръка на неговото правосъдие,
има неща, които мога, и такива, които не мога да сторя.
Ако не се подчиня на заповедта на шогуна
и обвиня неговия брат в престъпление,
авторитетът на шогуната ще понесе тежък удар.
Мирът в Япония ще бъде нарушен.
Заради моя дълг към шогуна не мога да направя това.
Да не би да намеквате, че е в моите сили да го сторя?
Мамия изрази своя протест, извършвайки сепуку преди три дни,
Дълго размишлявах оттогава.
Изборът ми падна върху теб.
Коя е тази жена?
Някога земите на Акаши бяха сред най-плодородните в Япония.
Но безмилостните данъци на Нарицугу
принудиха гладуващите селяни да се вдигнат на бунт.
Тази жена...
е дъщерята на водача на селския бунт.
Той е сторил това с нея.
Отрязал е крайниците й
и я е взел със себе си в Едо, за да го забавлява.
Но скоро му омръзнала и я прокудил.
Каква жестокост!
Шинзаемон, не мога да използвам положението си на съветник на шогуна.
Но ако на това не бъде сложен край, хаос ще обхване страната
и народът ни ще страда. Трябва да спреш Нарицугу!
Бедна жено. Каква е съдбата на семейството ти?
Отрязал е и езика й.
ВСИЧКИ СА ИЗБИТИ
Най-накрая съдбата ми се усмихна.
Като самурай, който живее в мирно време,
желаех благородна смърт, както подобава на един воин.
И ето, че съдбата ме призова тук.
Много съм развълнуван.
Вижте само как треперят ръцете ми.
Както преди битка.
Ще направя всичко по силите си, за да изпълня заръката ви.
Шимада Шинзаемон...
От днес те освобождавам от официална служба.
Г-н Ханбей, благодаря, че дойдохте.
Акасава, къде е господарят Нарицугу? - В голямата зала.
Кито Ханбей, главен самурай на Нарицугу
Това семейството на Мамия ли е?
Казах ти да не безпокоиш семейство Мамия!
Не мога да наруша заповедите на господаря Нарицугу.
Господарю!
Да, Ханбей?
Старши съветник Дой ви моли да не безпокоите семейство Мамия.
Това е правителствена заповед!
Отново този Дой! Вечно недоволният съветник.
Господарю!
Кое е онова нещо, което прави самураят воин?
Хората ти постоянно говорят за дълг и лоялност.
Сякаш изричат молитва към Буда. Но ако слугите бъдат разглезени,
един ден забравят за дълга си да служат.
Слуги като Мамия нехаят за господаря си и се бунтуват.
Наказах едно въстанало семейство, а да наказва непокорните слуги
е дълг на всеки господар.
Самураят живее, за да умре за своя господар.
Жената живее, за да умре за своя съпруг.
Наш дълг е да съхраним тези традиции, нали, Ханбей?
Да.
Дой умува цели три дни
и заради слабоумието си не се осмели да ме накаже.
Иска ми се да ме бяха наказали, за да разбера кой е против мен.
Управлението на Токугава няма да продължи дълго, нали, Ханбей?
Господарю, не говорете така.
Знаеш, че скоро ще стана първи съветник на шогуна.
Няма да позволят да му се размине.
Съгласи се, че проблемът се разви в негова полза.
Радва се на специално отношение.
Може да е роден от друга майка, но си остава брат на шогуна.
Как тогава Дой смята да се спаси от срама?
Като човек, отговарящ за правосъдието,
той трябва да произнесе решение, с което да опази честта си.
Мислите, че крои нещо?
Има ли някой там?
Аз съм Дегучи. Чакам заповеди.
Събери хора, които да шпионират господаря Дой.
Подкупи стражите на портите и слугите му.
И разбери кой го е посещавал след самоубийството на Мамия.
Ще защитим господаря на всяка цена.
Това е нашият дълг.
Не е този.
Хьодо Генба, дърводелец.
Макино Юкие от семейство Овари?
Овари?
Макино?
Макино присъстваше на посещението ни в Кисо.
Значи Макино се е срещнал с Шинзаемон.
Шимада Шинзаемон. Познавате ли го?
Учехме в една школа и тренирахме изкуството на меча
в едно и също доджо. Бяхме големи съперници.
Нима е толкова добър?
Не е нито твърде умен, нито твърде силен.
Обаче никога не се предава.
Дори да го притиснеш в ъгъла, ще остане спокоен.
Той винаги се сражава до последно. Винаги.
Ако Дой се е спрял на него,
съдбата определено не е благосклонна към нас.
Впечатляващо както винаги, Хираяма.
Простете, че все заемам залата без позволението ви.
Правиш ми чест, като я ползваш. Духът ти вдъхва живот на това място.
Хайде да се дуелираме.
По-добре да пестим силите си за по-важни задачи.
Всички задачи са еднакво важни.
Значи знаеш всичко?
Май наистина не ти трябват тренировки.
Под вещото ви ръководство изучавах изкуството на меча над 10 г.
Месеците се нижеха, сезоните се меняха,
а аз живеех от парите, които ми давахте.
И знаех, че заради това, един ден ще ви поверя живота си.
Надявах се да дочакам времето, когато ще успея да ви се отплатя.
Но до ден-днешен съжалявам,
че още не съм съумял да го сторя, господарю.
Твоите думи и привързаност...
означават много за мен.
Благодаря ти.
Да срещнеш истински самурай напоследък е рядкост!
А, Куранага!
Куранага Сахейта, началник на мицуко, тайните служби на шогуна.
Двамата с Шинза се познаваме отдавна.
И аз, също като теб, съм подвластен на обаянието му.
Казвам се Хираяма Куджиро.
Този дух не бива да се пропилява.
Позволи му да се присъедини.
Избрах петима мъже. Очакват те вътре.
Мицухаши, запознай се с Хираяма.
Аз съм Мицухаши Гунджиро. На вашите услуги.
Представям ви подчинените си Отаке Монсуке и Хиоки Ясокичи.
А това са моите хора - Хигучи Генхай и Хори Ясокичи.
Избрани са измежду стотици.
Все още сме твърде малко.
В тези времена трудно се намират обучени самураи.
Повечето не стават за нищо.
Животите ни са във ваши ръце, господарю Шинзаемон.
Добре.
В такъв случай ме чуйте. По заповед на старши съветник Дой
ни е наредено да убием господаря Нарицугу от клана Акаши.
Идният месец Нарицугу ще се отправи обратно към владенията на Акаши.
Веднъж стъпи ли на своя земя, ще стане недосегаем за нас.
Значи ще го ударим по пътя?
Такъв е планът.
Вземайки предвид броя ни и малкото време, изглежда абсурден.
Но колко самураи в наши дни
са използвали мечовете си в истински битки?
Нито те, нито ние. В това е проблемът.
Губи този, който не е готов да се раздели с живота си.
Вие ми поверихте животите си.
Ще ги употребя както счета за нужно.
Вече сме деветима.
Колко ли още истински самураи са останали?
Ще си тръгвам. Моля да ме извините.
За какво беше срещата в дома на Шинзаемон?
Вие сте самураи от клана Акаши?
Досетлив си!
Обкръжете го! Не бива да се измъкне!
Как смееш да насочваш меч срещу нас!
Кой си ти? Представи се!
Аз съм ронин Хираяма Коджиро.
Какво майсторство на меча! Убити са с един удар.
Асакава, не предприемайте подобни необмислени стъпки отново!
Ако господарят Дой реши, ще разпали наново жаравата,
която някога угасихме, и това ще изпепели клана ни!
Простете безразсъдната ми постъпка.
Поне едно нещо е ясно. Избрал е Шинзаемон.
Залагайте.
Четно или нечетно?
Приемаме залози. Започваме.
Четно или нечетно? - Четно.
Някой няма ли да заложи на нечетно? - Нечетно.
Залозите са направени. Игра.
Падна се нечетно. - Пак същото.
Днес късметът е с теб.
Не ми говори.
Моля?
Късметът бяга, когато неудачниците говорят.
Играйте.
И така, падна се нечетно.
Готово. Залагайте.
Ой-ой-ой, хей-хей-хей, Макиваши се напи.
Хайде, хайде, пий!
Още саке!
Това е племенникът на самурая на шогуна, господин Шимада.
Добре си прекарва времето.
Май е дошъл краят на забраната за веселие и е решил да разпусне.
Не говорете така.
Самураите постоянно идват при мен, за да искат пари назаем.
Вече се чудя къде да държа заложените мечове.
Между нас казано, в наши дни мечовете стават само за рязане на репи.
Я, кого виждам... Чичо!
На твоите години е непристойно да се развличаш с жени. Ужасен си.
Браво, племеннико! Все същия млад глупак си.
Харесва ли ти да си такъв нещастник?
Сакето, купено с пари от хазарт, е най-сладко.
Спести ми иронията си.
Жив съм, само когато залагам. Самурайският живот не е за мен.
И на мен не ми харесваше да бъда самурай,
но тогава осъзнах, че само така мога да стана истински играч.
Истинският играч не влага много усилия.
Аз също не се старая особено.
Така ли...
Как е твоето момиче?
Ами...
Не ме е изритала все още.
Бъди себе си, но не преигравай!
Скоро господарите ще се приберат по домовете си.
Не трябваше ли да си на служба?
Тук съм точно по работа. Задачата е много рискована.
Навярно това е най-големият риск в живота ми.
А има ли шанс за победа?
Шанс?
Колкото да се шмугнеш през ухо на игла.
Наистина си много прозорлив.
Умният не ходи в планината.
Но чичо ти е най-големият глупак. Ще се провра през това ухо.
И ще спечелиш ли?
Ако ми провърви.
След време, някой може да ме оцени.
Всичко е възможно.
Огромен риск е да залагаш на себе си.
Не преиграваш ли, чичо?
Едно ще ти кажа, Шинрокуро...
Шансовете за загуба са същите,
но моята игра е много по-увлекателна от твоята.
Дай ни всичките пари!
Помислих, че сте призраци, а се оказахте разбойници.
Пощадете ме...
Моля ви...
Умолявам ви. Благодаря.
Колко си жалък.
Шин, прибра ли се?
Защо не отговаряш? Обади се, че си вкъщи.
Не съм нито тук, нито там.
Престани. Вече си тук.
Днес видях чичо.
Господин Шинзаемон?
Да.
Какво има? Нещо случило ли се е?
Цуя...
Не.
Не!
Шин.
Заминавам за известно време.
Кога... Кога ще се върнеш?
Скоро. Ала ако ме задържат или закъснея...
Значи съм на празника на мъртвите.
Запали една факла за мен и ме чакай.
Това е единственият ми ученик.
Огура Шиджиро е на вашите услуги.
Родителите ти живи ли са?
Баща ми умря преди две години. Майки ми почина, когато бях на пет.
Произхождам от бедно семейство и винаги сме били васали.
Откакто се посветих на изкуството на меча, очаквах деня,
когато уменията ми ще послужат на обществото.
Позволете ми да се присъединя към вас.
И аз, от своя страна, моля да го приемете.
Но той е прекалено млад.
Грешите, г-н Шинзаемон. Желанието е по-важно от възрастта.
Животът на самураите не се измерва в години, нали така?
Така е. Думите ми бяха прибързани.
Можем ли да помолим за помощта ти?
Много ви благодаря!
Животът ми е на ваше разположение.
А ти кой си?
Казвам се Сахара Хейзо и съм ронин.
Произлизам от бедно семейство, но не скланям глава пред никого.
Главата ще ти я оставим, ръцете ще вземем.
Хираяма ми разказа за вашата мисия.
Битката с числено превъзхождащ противник е благородна задача.
Моля да ме вземете.
Само че имам една малка молба.
И каква е? - Искам 200 рю в аванс.
Значи си дошъл при нас заради парите?
Ще бъда честен. Съчувствието ми към целта ви няма нищо общо с парите.
Аз съм обикновен ронин, без пари, род и земя,
не мога да работя безплатно.
И за какво ще ги похарчиш?
С първите 120 рю ще платя дълговете,
които имам към роднините си.
30 рю ще дам за паметник на жена ми, която почина в нищета.
20 рю ще похарча за моя гроб.
А оставащите тридесет?
С тях ще изпитам насладите, които не съм имал през живота си.
Хитър е. Платете му колкото иска, заслужава си ги.
Вече сме единадесет.
Може да сме малко, но сме събрали големи воини.
Г-н Широкуро е тук.
Чичо, аз също искам да рискувам.
Какво залагаш?
Залогът при най-големия риск може да е само един.
Ако откажеш, по-добре ме убий още тук.
Виж ти, вече сме дванадесет!
Без пощада! Самурайският код на честа не важи в битката.
Няма меч? Използвай пръчка. Няма пръчка? Използвай камък.
Няма камък? Използвай своите юмруци и ритници!
Изгуби живота си, но накарай врага да си плати!
Хори.
Хигучи.
Задачата ви е да усвоите подривната дейност.
Почивай в мир.
Скоро ще дойда при теб.
Хайде, побързайте. Наближава времето да потегляме.
Г-н Кито, слугите и носачите са в паника!
Това няма да е просто пътуване към дома и те ще ни бавят.
Врагът събира многочислени сили
и опазването на господаря ще е трудно.
Вземаме само тези, които могат да държат оръжие.
Целта оправдава средствата.
Гответе се за всякакви изненади.
Процесията на Нарицугу потегля утре.
Най-накрая.
И така, трябва да решим къде ще го нападнем.
Можем да опитаме при река Тода.
Навярно ще пратят напред половината си хора.
Останалите ще пазят господаря си, но ще се движат бързо.
Силите им ще бъдат разделени. Най-добре е да атакуваме тогава.
Не, врагът ще бъде нащрек. Така губим елемента на изненада.
Нека са изнервят и да се чудят кога ще нападнем. Тогава ще имаме шанс.
Най-важното е да бъдем търпеливи.
Шинза? Тук ли си?
Аз съм Кито Ханбей от клана Акаши.
Шинза!
Ханбей. Очаквах те.
Радвам се да те видя.
Мислех, че вече си заминал.
Помниш ли, когато играехме Го?
Извинявай, но си слаб на тази игра.
Нищо, ще продължим при следващата ни среща.
Следващата?
Дълги години ти завиждах.
Произлизаш от добро семейство и си близък с шогуна.
Много исках да стана като теб, защото с нищо не съм по-лош.
Но така и не оценяваха труда ми.
Заради това постъпих на служба при Нарицугу, който стана наследник
на клана Акаши. И сега се радвам на достойно положение.
И всичко това е на път да се срине.
Щом се появиш, късметът ми обръща гръб.
Възможно е този път съдбата да не е благосклонна към мен.
Но такъв е животът на самурая.
Г-н Мамия трябваше да извърши сепуку пред нашата врата.
И на мен ми мина подобна мисъл,
но тогава предният шогун ме помоли да защитавам сина му.
Вече нямам друг изход.
Съжалявам, че не те победих.
Не можах да извърша сепуку.
Аз съм самурай и за народа си ще извърша каквото е нужно.
За народа?
Самураят служи само на господаря си. Или можеш да възразиш и срещу това?
Още един обрат на съдбата.
Пътят от Едо до владенията на Акаши е дълъг.
Пак ще се видим.
Непременно.
Ето така мога да направя и с някоя жена.
Едо
Чичо, изминаха три дни, откакто Нарицугу напусна Едо.
Къде ще бъде решаващата битка?
Кога ли ще нападне Шинза?
Очакваме решението ти.
Мястото е избрано. Ще нападнем Нарицугу...
при спирането му в Очиай, провинция Мино.
Очиай
В северния край на района Кисо управлява Тенрьо, а Овари - в южния.
Между Фукушима и Агемацу тече река Отака.
Там миналата година Нарицугу оскърби Овари, убивайки сина на Макино.
Ще помолим Юкие за съдействие. Обясни им подробно всичко.
Ще поискаме да забрани преминаването на Нарицугу през земите си.
Заради него загуби сина и снаха си, няма да ни откаже.
Какво означава това?
Нарицугу ще е принуден да спре на границата.
Но той е надменен и упорит. В никакъв случай няма да отстъпи.
Ще потърси заобиколни пътища.
Вероятно ще изпратят носачите и слугите през земите на Овари,
а Нарицугу ще бъде принуден да свърне на юг, през прохода Гонбей,
излизайки на пътя Ина.
В Оказаки ще се качи на кораб и ще следва реката до Гифу,
където към него ще се присъединят идващите от Овари.
Няма да направят така.
Не забравяйте, че между земите на Овари и Тенрьо,
се намира замъкът Наеги. Ако Нарицугу го подмине
и не засвидетелства уважението си към местния владетел,
който е един от най-знатните хора в страната,
ще го сметнат за страхливец и ще стане за смях.
За да избегне позора, Нарицугу трябва да стигне до Накацу.
До там има само два възможни пътя.
Единият е през прохода Кисо, а другия през прохода Камизака.
Който и път да избере, няма да премине Очиай.
Там ще му устроим засада и ще го убием.
Ами ако Нарицугу реши да се движи с пълната си свита?
Дори да се разделят, има вероятност да не се отбие в Наеги.
Ще се наложи да рискуваме.
Когато се изправяме срещу могъщ противник,
колкото и добре да планираме, ще трябва да разчитаме и на късмета.
Щом сме стигнали дотук, няма връщане назад.
Ако Небесата са благосклонни към нас, ще се срещнем в Очиай.
Интересно!
Куранага, искам да те помоля да се обърнеш към Макино за помощ.
Заемам се. Нарицугу няма да премине по този път.
Вземи Ишизука с теб. - Благодаря.
Приготви се.
Ще тръгваме.
Мицухаши, какво става с конете? - Готови са.
Ще избързаш напред и ще поговориш със старея на Очиай.
Дай му тези заповеди от господин Дой.
Разбирам. Как да действам там?
В Очиай има 75 къщи. Плати по 50 за всяка. Общо 3750 рю.
Наеми ги всичките.
Слушам.
След това извърши приготовленията, съгласно плана.
Това ще бъде най-голямата покупка в живота ми.
Ще ви очаквам.
Ако позволите, ще взема Хори с мен.
Всички по конете!
Не ги жалете! Трябва да изпреварим врага!
Как съм огладнял само.
Какво ли не бих дал за една баня! - Аз пък искам жена.
Ти ли си Шимада Шинзаемон?
Да, аз съм.
А вие трябва да сте от свитата на Акаши.
Не ги преследвайте!
Всички ли сте добре?
Да.
Ханбей първи проля кръв.
Навярно е платил на тези бедни ронини да ни нападнат.
Това не беше битка, а само проверка на силата ни.
И ти ли убиваш за първи път?
Много пъти съм се бил с истинско оръжие,
ала за първи път убивам човек.
Оттук има само един път, но не знаем къде ще удари врагът.
Ако следващата атака е организирана, ще ни бъде трудно.
Приемайки поздрава на Ханбей, ние изпратихме предупреждение.
А сега трябва да изчезнем от пътя.
Какво?
Вижте, Хиоки си е намерил нови приятелчета!
Отвратително!
Ще вървим на северозапад до хребета и ще пресечем долината.
През планината ще стигнем до Овари.
Когато бях млад, много обичах да медитирам в планината.
Тя пречиства и благославя душата на човека,
но природата й е безмилостна.
Разбирате ли?
Тук сме... абсолютни никои.
Прав е. Без титли и имена. Тук сме никои.
Искате да купите селото?
Точно така.
Не бих посмял да наруша заповедта на господаря Дой.
Само че ще бъде сложно да убедим всички в селото.
Какво?
Това са парите. Има ли някакви други усложнения?
От часове се мотаем из тези шубраци!
Хираяма, струва ми се, че се изгубихме.
Може би трябва да свърнем към скалите?
Не може да бъде.
Какво правиш там?
Разбойник ли си? Или зъл дух?
Да ти приличам на зъл дух?
Мамка му!
Не можа ли да ме свалиш по-внимателно, глупако?
На твое място бих благодарил.
Откъде си? Местен ли си?
Вие пък к'ви сте? - Нахалник!
Не съм привидение, нито пък разбойник.
Просто най-обикновен ловец.
Сам ли си?
Точно така. Защото преспах с Упаши.
Упаши?
Жената на водача.
И той те е наказал? С право са рекли, че земята е богата на глупаци.
Ти си глупак! - Синко, а имаш ли си име?
Кига Коята.
Моите предци са били самураи, знаменити воини.
Какво се смеете?
Казвам се Шимада Шинзаемон, а това са хората ми.
И какво търсите тук, самураи?
Искахме да минем напряко, но се изгубихме.
Ако ми дадете храна, аз ще ви покажа пътя.
Става ли?
Разбрахме ли се?
Какво има? - Какво е това?
Не понасям буболечки! - Само гледай!
Спокойно, момче!
Какво?
Да вървим.
Какво има пак?
Зарежи заека.
Имаме по-важна работа.
Че има ли по-важно от препечен заек?
Господарю Кито! - Какво има?
Спешно съобщение! Овари не допуска Нарицугу на територията си.
Забранили са преминаването му!
Какво става?
Идиоти! Нима ще стоите така, докато търпя това унижение?
Кланът Овари е сред най-могъщите в Япония.
Но аз съм син на предишния шогун и брат на настоящия.
И не трябва да се боя от вас.
Към моста!
Гледайте и се учете!
Трябва да преминем през Овари. Ще може ли господарят
да преглътне гордостта си? Да видим как ще се оправи.
Кой си ти?
Назови името си.
Махни се от пътя ми!
Или ще те убия без пощада!
Миналия април в Кисо ти уби сина ми.
Макино Унеме и жена му. Аз съм Макино Юкие.
Сега ще проверим силата на старата маймуна.
Господарю!
Ханбей?
Господарю, оставете. По-добре да отстъпим.
Овари няма да допуснат господаря.
Но ще пропуснат товара ни. Все пак са васали на Акаши.
Така е.
Половината ще останат с господаря.
Няма да посетим Наеги, а ще се отправим към Оказаки.
Но нали ще се разчуе, че Овари не са ни допуснали.
Ако не посетим Наеги, господарят ще стане за посмешище.
Нека се смеят.
След година, господарят ни ще бъде вторият по сила в страната.
Точно сега не можем да рискуваме живота му.
Мисля, че сте по-страхлив и от Шинзаемон.
Какво може да направи този слаб слуга на шогуна?
След срещата с ронините, няма и следа от него.
Убеден съм, че се е изплашил от силата ни.
Виждам, че нищо не схващаш. Тази блокада е негово дело.
Как смееш да ме превръщаш в посмешище?
Отчаяните времена изискват отчаяни мерки.
Чувал съм, че самураят по-скоро би умрял за господаря си,
вместо да го направи за смях.
Избираш пътя на глупака.
Така е дори по-забавно.
Е, ще вървим ли, Ханбей?
Напред!
Бегом!
Потегляме! Бегом!
Почакай.
Стига вече. Спри се за малко.
Там.
Вижте, път!
Пътят!
Вървете направо и ще се озовете в Очиай.
Пътят през планината наистина се оказа по-кратък.
Коята, благодаря ти, че ни изпроводи.
Вземи. Това е за отплата.
А може ли вместо това да дойда с вас?
Какво каза?
Вие не се криете, а сте тръгнали на лов.
Лов ли? - Не е ли така?
Не сме тръгнали на лов, а на битка.
Битка?! Това е страхотно!
Хей!
Какво?
Какво има?
Какво искаш?
Хей!
К'во?
Това се казва яка глава.
Какво искаш от мен?
Г-н Шимада, предвид ситуацията, най-добре е да го вземем с нас.
Познава планината и е отличен ловец.
Може да няма меч, но съм уверен, че ще се справи в битка.
И аз мисля така.
Освен здраво тяло, има и яка глава.
Без него още щяхме да се мотаем из планината.
И така, ще ме вземете ли?
Само че не съм никакъв началник. Добре, идва с нас.
Благодаря, началник! - Казах ти, никакъв началник не съм.
Очаквахме ви! - Подготвихте ли се добре?
По-добре от това няма накъде.
Е, стана ли?
Да, Макино ги спря. Нарицугу пое по друг път.
Чудесно! Значи планът ни сработи.
Колко души придружават Нарицугу? - 70.
А какво стана с Макино Юкие?
Нямаше друг избор. Извърши сепуку.
Пое цялата вина и не остави улики.
Беше велик самурай.
Заради него сме длъжни да изпълним задачата си.
Хванах вечерята!
Кой е този?
Натъкнахме се на този чудак в гората.
Какво, взели сте го?
Аз...
Не, не може да стоя нависоко.
Аз съм старейшината на това село. Казвам се Сансю Токубей.
Извинете за всичките неудобства. - Не, за нас бе удоволствие.
Да получим такива пари за тази планинска пустош...
Да, това тук определено не си струва парите.
Правете каквото си искате. Можете да палите и рушите всичко.
Е, трябва и да живеете някъде.
Когато свършите с вашите достопочтени дела,
селото няма да ви трябва. Тогава ще построим всичко наново.
Ако пък пожелаете от нашите момичета,
срещу допълнително заплащане няма да възразим.
Мери си приказките!
Това, което правим, е заради народа
и хора като вас.
Тази моя голяма уста! Простете на глупавия селски старец.
Само временно наемаме селото ви. Щом свършим, си тръгваме.
Не ни трябват подобни услуги.
Е, хайде да отдъхнем.
Бъди добър да ни разведеш. - Добре.
Господин Хираяма, Широкуро, да вървим.
Скъпи гости, моля, последвайте ме!
А имате ли хубави жени? - Разбира се! Млади и много красиви.
Да вървим! Моля, след мен!
Това място е идеално за засада,
заради каменните стени и хълмистата местност.
Този участък е здраво укрепен.
Шинрокуро, какво виждаш?
Прилича на обикновено село. - Такова си е.
Но ние ще го превърнем в място на смъртта.
Мицухаши, приключвайте вече.
Прати Ишинзука на пост.
Упаши.
Тъжиш за планината?
Не, само за Упаши.
Толкова ли е красива?
По-красива е от всички жени, които си виждал.
Скоро, това тихо място ще се превърне в кърваво бойно поле.
По-добре си върви, докато още можеш.
Няма къде да отида.
Това е наша битка. Ти не си самурай.
Не си играй с живота.
Разбираш ли?
Бъди проклет, самурай!
Да е проклета честта ти и твоята цел!
Мътните да те вземат!
Отаке. - Този е демон.
Отаке, дръж се! Какво се случи, добре ли си?
Хей, доведи ми следващата! Ще си вземеш парите от Широкуро.
Моля да ме извините, но жените свършиха.
Всичките ги уморихте!
Селските жени много силно ме възбуждат.
Я, тази още може!
Уморена е до смърт, моля, оставете я!
Господи, какъв божествен дар...
Сега разбирам защо не издържат жените.
Упаши!
Изчезнали са?
Тръгнали са през Комагане по пътя за Ина.
И след това сякаш са се изпарили.
Да не са се върнали в Едо?
При Нарицугу това не може да стане.
Боя се, че може да са тръгнали напряко за Шансу, прескачайки Ина.
Нали щяха да посетят Наеги?
Успокойте се.
Сега сме наравно.
Кито се опитва предвиди следващия ни ход.
Ще чакаме тук. Гответе се за битката.
Укрепете тази страна, по-живо!
Едно, две... готово.
Това - там.
Ако не се появят днес, значи са се отправили към Оказаки.
Открили са друг път?
Колкото повече чакаме, толкова по-малък шанс имаме.
Ако тръгнем още тази вечер и минем напряко,
ще излезем на прохода при пътя Сансю.
Г-н Шинзаемон, настъпи времето да решите!
Рано е. - Как така...
Знаеш ли в какво се крие тайната на риболова?
Изчакваш рибата да налапа стръвта.
И чак тогава дърпаш. Много е просто.
Но ако дръпнеш прекалено рано,
рибата ще се измъкне с примамката.
Искаш да кажеш, че процесията на Нарицугу е наблизо?
Щом Кито Ханбей е до него, има вероятност
да не посетят Наеги.
Превъзхождат ни по численост.
Дори да не са напуснали пътя,
седемдесет човека не могат да пътуват незабелязано.
Скрили са се някъде и чакат нашите действия.
Да предположим, че е така.
Когато решат, че няма опасност, ще потеглят за Наеги.
Ще почакаме рибата да захапе кукичката.
Идват!
Вече са тук!
Идват!
Акаши приближават! - Сигурен ли си?
Идват по пътя от Охира. Само че не са 70.
Какво?
Много повече са. Над двеста души!
Двеста?
Ханбей! Използвал е времето да събере войска от подчинените територии!
Ние сме само 12. Не можем да победим 200.
Е, добре!
Казват, че колкото по-голяма е рибата, толкова по-добре.
Небесата събраха нас, 12 души заедно.
Тринадесет.
Настъпи времето да жертвате живота си за великата цел.
Готови ли сте?
Готови ли сте да умрете?
Да!
Пригответе се! Всички на позиции!
Стойте!
Асакава, чакай тук. - Добре.
Пуснете ме.
Напред!
Далеко ли е Накацугава? - Моля?
Много ли остава до Накацугава? - Не.
Какво има, Ханбей?
Всички назад!
Господарю!
Назад! Отстъпваме!
Колко забавно! Да вървим, Ханбей!
Да, господарю. Всички, след мен!
Вие там!
Можете да излезете оттук!
Насам, хайде.
Шинза.
Предполагам, че вие сте процесията на господаря на Акаши, Нарицугу?
Молим за извинение, но по заповед
на подчинения на шогуна, Шимада Шинзаемон,
преграждаме пътя ви със стрели.
Господарю!
Зарежете конете. Защитете господаря.
Господарю!
Господарю, бързо, насам!
Почакайте!
Проверете вътрешността.
Какво? - Проверете има ли нещо вътре.
Бързо, проверете къщата!
Достатъчно хитри номера!
Останаха само 130!
Прекарах се, като поисках само 200 рю за живота си.
Това са само планинци! Без паника.
Покажете им духа на самураите Акаши!
Длъжни сме на всяка цена да защитим живота на господаря!
Господарю!
ВСИЧКИ СА ИЗБИТИ
Смърт! Избийте ги до крак!
Огура!
Огън? Не, не!
Господарю, открих изход!
Не, това е капан!
Господарю.
След мен!
Хиоки!
Бързо, оттук!
Насам, господарю.
Погледнете.
Огура, убий всеки, който мине зад гърба ми.
Без пощада.
Добре, учителю.
Убийте ги!
Отстъпваме.
Огура!
Е, самурай, по този начин ли се забавлявате?
Това не е забавление!
Защо самураите сте толкова арогантни?
Откъде идва това високомерие и самодоволство?
Хигучи, добре ли си?
Да, благодаря.
Хиоки!
Хиоки...
Би се като истински самурай!
Шинзаемон.
Хигучи!
Да вървим! - Довърши мисията.
Ишизука!
Отаке...
Нашата задача...
Довърши я!
Шинзаемон!
Мицухаши!
Идиот!
Ханбей...
Мислиш ли, че в епохата на война всичко е било така?
Най-вероятно.
Поразително.
Със смъртта идва благодарността към живота.
Ако човек е живял достойно, животът му не струва нищо.
Точно така, Ханбей.
Хрумна ми невероятна мисъл.
Когато оглавя съвета на старейшините,
ще върна епохата на война.
Аз съм началник на тайното войнство на шогуна, Куранага Сахейта!
Господарю Нарицугу...
Дойдох да отнема живота ти.
Господин Ханбей...
защитете нашия господар.
Господарю Куранага!
Господарю!
Учителю...
Кой си ти?
Кито Ханбей.
Достатъчно, кой си ти?
Ти не си самурай!
И какво от това?
Само самураи ли има на тази земя?
Мислех, че да си самурай е забавно, но всички сте ми скучни.
Вие сте нищожества.
Колкото повече сте, толкова сте по-безполезни.
Този човек говори истината.
Късият ми меч е неговата награда.
Само да преминем тази преграда...
Не се разсейвайте! Победата е наша!
Охранявайте господаря и ще победим!
Слушаме!
Отлично! Господарю!
Можем да си вървим.
Ханбей, все още не сме победили.
Шинза.
Ханбей, нямам вземане-даване с теб.
Стигна твърде далече.
Ще защитавам господаря с цената на живота си!
А аз ще изпълня дълга си.
Толкова ли ти е нужен животът на моя господар?
Да!
Заложих живота си в тази безразсъдна игра
в името на справедливостта и на всички под небето!
Имаш ли представа какви беди ни очакват,
ако скъпоценният ти господар
стане първи съветник на шогуна?
Ти го познаваш по-добре от всички! - Е, и?
С теб сме самураи по рождение. Не ни е работа да задаваме въпроси!
Нашата работа е да следваме съдбата си и да умрем.
Ако беше мой съюзник...
Ако не беше искал да станеш васал на Акаши,
нямаше ли да ни бъде по-лесно?
Не ме поучавай!
Без значение колко далеч е стигнал, Ханбей Кито е самурай!
Няма да предам живота на господаря си толкова лесно!
Шинза...
ако искаш да преминеш, първо трябва да убиеш мен.
С това ще започна.
Бий се!
Колко благородно! Един на един.
Отдавна не сме кръстосвали мечове в бой!
Ханбей...
В нашето доджо бяхме равни.
Ханбей...
Ще се видим в ада!
Господин Шимада,
за някои, битката един на един е красива, за други - безчестие.
На мен много ми харесва.
Как смеете да ритате главата му?
Той даде живота си за вас!
После ще можеш да риташ и моята глава.
За шогуна, за народа, за мнозината, които загинаха.
За Макино Унеме и жена му.
За баща му - Макино Юкие...
и за другарите ми, които загинаха тук.
Заради...
невинната, няма девойка...
с осакатено тяло.
Аз ще отнема живота ти!
Правото принадлежи само на управляващите.
Простите хора живеят, за да служат.
Да, но настъпва време, когато слугите въстават срещу господарите си.
На върха си благодарение на същите прости хора.
Още ли не си го проумял?
Грешката ти е, че вярваш,
че декоративният ти меч е истински.
Каква глупост. Годен е за бой.
Всичко това е само за украса.
По-добре замълчи, защото нищо не разбираш от истинска битка.
Мълчи, слуга!
Е, харесва ли ти украсата?
Чичо!
Боли!
Не го очакваше, нали?
Усещаш ли болката?
Аз... умирам.
Умирам.
Страх ме е. Много ме е страх.
Страшно е.
Не искам...
Не искам да умирам.
Много ме е страх.
Господине...
пригответе се!
Значи така настъпва смъртта.
Господин Шинзаемон, благодаря ви.
Днес бе най...
Най-прекрасният ден в живота ми.
Съжалявам!
Всичко свърши.
Краят на рискованата игра.
Шинрокуро...
Да си самурай...
наистина е тежко бреме.
Живей си живота...
както искаш.
Ти да не си безсмъртен?
Без мен ли му отсече главата?
Всичко свърши.
Ама че скука беше.
Ами раните ти?
В сравнение с лапите на дива мечка, това са драскотини.
Знаеш ли, Шинрокуро...
Искам си моята Упаши.
Не харесвам местата, гъмжащи от самураи.
Ще се прибера вкъщи, ще отмъкна Упаши
и ще избягам далеко в планината!
Живей си живота.
До нови срещи!
А ти какво ще правиш?
Всичко, което ми се е искало. Прекалено дълго бях самурай.
Искам да съм разбойник.
Ще стана най-прочутия бандит в Япония.
Може да отплавам за Америка. Искам техните жени.
Това ми хареса.
Поздрави Упаши от мен.
Добре.
През май 1844 г.
в Япония се разнесла вестта, че по време на връщането си в Акаши,
Нарицугу се е разболял и е починал на влизане в замъка си.
23 години по-късно
шогунатът Токугава престанал да съществува.
Така започнала модерната ера Мейджи.
Превод и субтитри: mike & Ragnos
Участваха ЯКУШО КОДЖИ
ЯМАДА ТАКАЮКИ
ИСЕЯ ЮСКЕ
САВАМУРА ИКИ и др.
Режисьор ТАКАШИ МИИКЕ
Сценарий КАНЕО ИКЕГАМИ и ДАЙСКЕ ТЕНГАН
Оператор НОБУЯСУ КИТА
Музика КОДЖИ ЕНДО
www.easternspirit.org Eastern Spirit ® 2012